Vad säger ni om pesten, då? Den lär vara värre än nånsin.
Nu när vi vet det där om råttorna så kommer vi aldrig mer att få pest.
Det sägs att en råtta om dagen håller pesten borta.
- Aldrig mer pest i vår livstid. - Jag hoppas att du har rätt.
HÄXJAKTEN
UNDER HÖSTEN, I HERRENS ÅR 1495,
HÄRJADE SVARTA PESTEN ÅTERIGEN VÄSTERUT
GEN0M EUR0PA FRÅN 0STINDIEN, SPRIDD VIA SÄD
SOM TRÄNGT IN I ENGLAND GENOM SYDVÄSTRA PASSAGEN.
TUSENTALS DOG VARJE DAG.
B YAR TILLINTETGJORDES I DETTA ONDAS KÖLVATTEN,
OCH INTE ENS DE FRÄMSTA OCH ÄDLASTE UNDKOM DESS FASA.
- Det gläder mig att se dig. - Göra vad?
Jag är rädd att far känner sig en smula hängig.
Kära nån. Vad tror du att det är?
Jag tror att det kan vara pesten,
men jag är säker på att han skulle uppskatta ett besök av dig.
Jag ska väl kunna titta in till honom.
Ungefär nu.
Mor, skulle du vilja...
Han låter mig inte komma i närheten.
Dräpa!
Hur är det med honom?
Han är på benen.
Vi står i dag inför vårt lands allvarligaste kris
sedan romerska invasionen.
Kungen har vaknat och kallar på er.
Då så...
Mina herrar, jag måste lämna er.
Prins Edmund tar över ansvaret.
Skam!
Jaha. Just det.
Ja, mina herrar, som ni vet...
så står vi i dag inför vårt lands allvarligaste kris
- sedan romerska invasionen. - Struntprat!
Vikingarnas invasion, då?
- Normandernas? - Schweizarnas?
Nåväl, den största krisen på länge.
- Och vi vet alla varför. - Varför?
- För att kungen är besatt. - Va?
Det är sant. Landet är fullt av tecken på förhäxning!
I Cornwall sågs en man med fyra huvuden dricka te på stranden.
Och två kvinnor i Windsor påstår sig ha blivit våldtagna av en fisk.
Även jag har hört dylika historier.
I Harrogate regnade det slem.
I Edinburgh öppnades gravarna
och våra förfäders andar steg upp
och började tävla i friidrott.
En kompis till mig fick en sån där otäck finne inuti näsan.
- Percy, håll tyst. - Häxkonster.
Och en bonde i Rye hörde hur en ko deklamerade Geoffrey Chaucer,
och en ung kvinna i Shropshire såg hur Geoffrey Chaucer stod i ett fält
och råmade och diade en ung kviga.
Mina herrar, mina herrar! Självklart tror vi inte på sådant här.
Snart påstår ni väl
att man undviker skallighet om man tvättar håret i fladdermuslort.
Det är sant! Jag hittade inte tillräckligt många fladdermöss,
och se vad som hände.
Jag yrkar på att vi gör det enda vi kan göra
för att befria kungariket från förbannelsen.
Det låter som en god lösning.
Kalla hit häxsniffaren.
Hörni, vänta lite, vänta!
- Percy! Percy! - Vad då?
Vad tusan är det du håller på med?
Jag står inte ut med påfrestningen från dessa förebud längre.
Percy...
Nej, jag menar allvar.
Så sent som i morse såg jag en häst med två huvuden och två kroppar.
Två hästar som stod bredvid varandra?
Ja, det kunde det förstås ha varit.
Du är en sån som tror att om man på långfredagen stoppar in fingret
i baken på ett får så blir man fertil.
- Struntprat! - Just det.
Det är annandag påsk.
Ja... påminn mig om att inte ta dig i hand
under den religiösa högtiden.
Jag tror inte på det där. Vem är förresten den där häxsniffaren?
Jag vet inte, men Mistress Scott gör det nog.
Den gamla skatan med katten.
Katten! Underbart. Men hon bor i byn.
- Och? - Alla är döende i pest.
Det är bara vad bönderna påstår.
De har alltid ursäkter för att slippa undan arbetet.
Ja, givetvis finns det ett och annat verkligt fall.
- God morgon, prins Edmund. - God morgon, bonde.
Vore det inte bättre om ni var förklädd?
Vi vill ju inte att någon illasinnad ska smitta er.
Det har du rätt i.
- God morgon, främling. - God morgon, min vän.
- God morgon, främling. - God morgon, mina vänner.
Vem är den där mörke främlingen?
Det är prins Edmund.
Varsågod, min herre.
Ja.
Bär ut de döda!
- Du, där! Var är Mistress Scott? - Du gick just förbi henne.
Vad då?
Åh, herregud.
Och vad är det där?
Katten, min herre.
Vet någon här vad som har hänt?
Nej! Inte jag.
Inte jag heller. Jag var på andra sidan stan när vi brände henne.
Brände ni henne? Varför då?
- Jag vet inte. - Därför att hon var en häxa.
Brände ni Mistress Scott för att hon var en häxa? Varför?
Det kan jag inte berätta, det är hemligt.
- Hemligt? Vet ni vem jag är? - En främling.
Ja, det är riktigt.
- Berätta i alla fall. - Nej, nej, det kan vi inte.
Jag ska säga varför. Om du hade deltagit i en hemlig kommitté
för att bjuda hit häxsniffaren
och han redan hade bränt fyra vänner, skulle du berätta för någon?
Nej, jag skulle väl inte det.
Så... Så var det häxsniffaren som brände henne?
- Han har kommit på det. - Han är klurig.
Det är väl inte för intet som de kallar honom Klurige Jake.
De kallar mig inte Klurige Jake.
Åh, jag förstår.
Hur ser den där häxsniffaren ut egentligen?
Ingen vet, min herre. Ingen.
Han är en mästare på förklädnader och visar sig bara om natten.
- Så är det. Eller hur? - Jag tror visst det.
Jaha.
Då syns han inte till nu. Jag ska säga er något.
Om denna häxsniffare brände Mistress Scott...
- Och hennes kissekatt. - Tig, Percy.
...då är det något fel på hans luktorgan. Det borde jag veta.
De kallar mig inte Klurige Pete för intet.
- Jake, min herre. - Vad är det med honom?
- Klurige Jake. - Var då?
- Ni är Klurige Jake. - Just det.
De kallar mig inte alls Klurige Pete.
De kallar mig Klurige Jake,
och om jag vore ni och jag hade kallat hit häxsniffaren,
så skulle jag sparka ut den stornästa tyrannen igen.
Vad säger ni om det?
Det är värt att tänka över saken.
Precis.
Lyd Klurige Toms goda råd
och skicka tillbaka honom till dårhuset han kommer ifrån...
Lägg ner det där, Percy.
Kom. Mistress Scott är uppenbarligen oförmögen att hjälpa oss i dag.
Jag fyller två funktioner - att skydda det goda...
och att krossa det onda.
Se här.
Fascinerande!
Otroligt fascinerande!
Du har ju faktiskt krossat båda äggen.
Somliga som verkar vara goda visar sig ibland vara onda.
Mina herrar, hertigen av Edinburgh.
Edmund! Stig på! Häxsniffaren har anlänt!
Jaså. Så den gamle storsnoken är tillbaka?
Oj... hej.
Vad trevligt att få träffas. Jag är en av era största beundrare.
Är gamle storsnoken tillbaka?
Ja, gamle storsnoken är tillbaka. Han är illa däran.
Jag talade just med honom.
Även han är en stor beundrare av er.
- Vem då? - Gamle storsnoken.
Jag har faktiskt hört talas om era åtaganden i Taunton.
Föreställ er bara!
Varenda människa där hade ett förhållande med samma anka.
Ankan i Taunton var en tragisk omständighet.
Ni lär ha varit vänlig och bränt vår Mistress Scott.
Ja... och hennes kissekatt.
Men har ni funnit överstehäxan än?
Jag fruktar att jag är väldigt nära.
Oj! Var beredda med torrveden. Se till att bålet är varmt nog.
Häxsniffare,
om ni råkar träffa på någon som är lite häxaktig,
hur bevisar ni hans skuld?
- Genom rättegång eller prov. - Jaha, prov med vatten?
Med yxa.
Den misstänkta häxan placerar sitt huvud på en stock
och en yxa måttas mot det.
Är han skyldig studsar yxan åt sidan och då bränner vi honom.
Är han oskyldig huggs hans huvud av.
Ett sådant rättvist prov.
Skulle ni själv vilja genomgå ett mindre våldsamt test
till förmån för en demonstration?
Hur mycket mindre våldsamt?
Jag lägger en dolk och ett krucifix framför den misstänkte.
- Intressant! - Den misstänkte bär ögonbindel.
Om han plockar upp dolken så är han Satans sängkamrat.
Ja! Det är lika bra att utesluta sig själv.
Jag har inte sett er kvast på sistone, ers höghet.
Jag är inte säker på det här.
Ni kommer alla att märka hur det plötsligt har blivit mörkare.
- Välj! - Där ser ni!
Hur satan gick det där till?
Här har vi källan till det onda i ert kungarike.
Här är er häxa. Lucifers bror.
- Bränn häxan! - Jag missade den första biten.
- Ställ honom inför rätta. - Om ni förordar det.
Henry, du kan inte tillåta det här.
- Han är väl ansedd. - Han är en kvackare.
- Vad sa ni? - Kvack, kvack, kvack!
Ser ni, min herre, hur ankan i Taunton fortlever i honom?
Ja, dessvärre. Ställ honom inför rätta i morgon.
Men det här...
Mitt herrskap, domstolen har samlats för att döma
i det ohyggligaste av brott - häxeri.
Och ännu ohyggligare är det sedan den anklagade är en prins.
Stig fram, Edmund, hertigen av Edinburgh.
- Se på hans hår! - Hans hår bevisar det.
Vem ska försvara den anklagade...
och därmed döma sig själv till att brännas på bålet?
Lord Percy försvarar hans kungliga höghet.
Just det, jag. Ja. Hejsan.
Häxa!
- Häxa! Häxa! - Vad då?
Hans hår bevisar det.
Ska vi behöva lyssna till en man som kanske själv är häxa?
Ni har alldeles rätt.
Svarandesidan läggs ner. Tack, Lord Percy.
Börja!
Prins Edmund, är ni kristen?
Ja, självklart.
Kan ni be Herrens bön?
Jag kan den baklänges!
Bekännelse!
Edmund, ni lär ha en kissekatt.
Ja.
- Och den heter Bubbel? - Just det.
Eller för att nämna den vid dess rätta namn - Belzebubbel!
Förnekar ni att man såg,
under helige Jakob den svulstiges högtid,
hur ni talade med lille Bubbel?
Givetvis förnekar jag det.
Men kammarjungfrun Mary hörde er säga:
"Hejsan, Bubbel. Vill du ha lite mjölk?"
Det kanske jag sa.
Vad menade ni med det?
Jag menade: "Vill katten ha lite mjölk?"
- Mjölk? - Ja, mjölk, förbannad mjölk!
Förbannad mjölk! Mjölk som är förbannad.
- Nej, nej, vanlig mjölk. - Förbannelsen kom senare.
Det fanns ingen förbannelse.
Så ni fick nöja er med mjölk!
Min herre, har ni en häst som heter Svart Satäng?
Erkänner ni att ni på den 13:e Norrisdagen
sa till denna häst, och jag citerar:
"Satäng, vill du ha några morötter?"
Det kan tänkas. Han gillar morötter.
Morötter?
Ja, morötter.
Mitt herrskap, vi känner alla till
att morötter är djävulens favoritmat.
Nej, nej, det gör vi inte alls.
Om djävulen gillar morötter, varför står det då inget om det i Bibeln?
Varför står det inte:
"Och han fann till slut Herren på toppen av ett högt berg
"och erbjöd honom en morot"?
Varför är inte "Du skall inte äta morötter" med bland budorden?
Det är det! I en bilaga till apokryferna -
"Och Herren sade till sina barn:
"'Inte heller skall ni äta av frukten från det träd
"'som vi kallar morotsträdet.'"
Morötter växer inte på träd.
Jaså, inte? Hur kommer det sig att ni vet så mycket om morötter?
Häxa!
Min herre, jag kallar mitt första vittne.
Så där, Satäng, slappna av. Du befinner dig ibland vänner. Bra.
Berätta nu med dina egna ord om du, Satäng,
under vissa nätter senaste Garethstide
unnade dig, jag medger att det var i god tro,
ursinnigt...
...nakna och obscena...
...sataniska orgier med din herre,
som du känner under benämningen den store Grumbledook?
- Va? - Tystnad, Grumbledook!
Satäng, du svarar inte. Han svarar inte.
Borde vi förmoda att hästen har något att dölja?
Antingen det, eller så kan han inte prata.
En trolig historia.
Svart Satäng, känd i ondskans rangordning
som Svart Satäng den pratsjuke.
Är du en Satans tjänare?
Var det där ett nej eller ett gnägg?
Det var ett gnägg, min herre, men jag tror inte ett ord av det.
Han tror kanske att han kan lura oss men vi kan alltid få honom att tala.
Ja, jag antar att det är detta som kommer sig av att vara en häxa.
Jag är ingen häxa.
Edmund, du har alltid varit en liten lögnare.
Mamma, jag ber dig, använd all din makt för att hjälpa mig.
Jag har inte haft någon makt på länge.
Nej, men far är sjuk. Du måste göra någonting, annars...
- Annars vad då? - Annars bränner de mig.
- Ja, det vore ju synd, förstås. - Tack så mycket.
Jag ska se om jag kan ordna med någonting.
Min herre, jag hade en idé om hur vi ska klara oss ur det här.
Kalla hit landets bästa advokater, de bör kunna rädda er.
Strålande! Kontakta dem genast.
Det har jag redan gjort, min herre!
Percy, tack ska du ha. Är det där breven?
- Läs dem. - Ja... nåväl, då.
Det här är från Robert Wyatt i Somerset.
"Vad ni ber om strider mot sunt förnuft och Gud.
"Jag bespottar er och er herre,
"och ser fram emot att kasta vatten
"på båda era gravar där ni ligger döda."
- Vad säger det där, då? - Det är från John Watts.
Snusken Watts!
"Käre Percy, jag minns er och prins Edmund från skolan,
"och var därför intresserad av ert brev...
"Må ni båda dö en otäck död. Er, John Watts."
Åh, nej! Jag är förlorad!
Vänta lite, min herre! Jag har en listig plan som inte kan misslyckas.
Hur lyder den?
Frun vill att du kommer på middag i kväll.
- Nej, tack. - Varför inte?
Maten smakar dynga
och ni tråkar båda ut mig.
Förståeligt. Vad sägs om nästa torsdag, då?
Ja, det låter trevligt. Vid halv nio?
Då säger vi så.
Strålande! Bra gjort, Baldrick. Väldigt listigt.
Man kan fånga örnen, men man kan inte klippa dess vingar.
Hur är det förresten med din örn?
Bra. Jag hade förstås en del problem i början,
men nu när jag har klippt dess vingar går det bra.
I morgon ska jag inte vara så foglig.
Min herre, olyckligt nog kan hästen, välsignade bekännaren Satäng,
som skulle ha vittnat här i dag...
- Ja? ...inte vara hos oss.
- Kära nån. - Men innan han dog...
Din sate!
...yttrade han denna undertecknade bekännelse.
Jag läser högt. "Jag, Svart Satäng, erkänner
"att min före detta herre Edmund är Satans tjänare...
"och jag samtalade ofta med honom om detta...
"medan vi drack litervis... litervis av stallpojksblod"!
Dyra herre... detta tragiska, rysliga, otäcka
och ofantligt onda fall lider mot sitt slut.
Jag kallar mitt sista vittne.
Jaha, och vad är det? En kossa?
En pratsjuk grävling?
En lättmutad myra?
Jag kallar... Jane Firkettle!
Ser ni mannen där borta?
- Vilken? - Han, just det.
Självklart känner jag igen honom.
Hon har sett mig på ett mynt.
Har ni eller har ni inte begått köttsliga synder med honom?
- Det har jag. - Ni måste skämta.
- Det är min djupaste skam. - Min också. Se på henne.
Kan ni beskriva dessa motbjudande handlingar?
Efter vår första kyss förvandlades han till ett vilddjur.
- Jag kanske minns dig trots allt. - Någonting annat?
Ja, min herre. Tre månader senare var jag stor och gravid.
För Guds skull.
- Födde ni honom en son? - Ja. Min lilla Johnny.
Kan ni se denne Satans son någonstans i rättssalen?
Ja, där är han.
Jag presenterar... John Grumbledook!
Håret avslöjar honom.
Han är inte det minsta lik mig.
Min herre, ni har tre bevis på häxkonst.
En katt som dricker förbannad mjölk,
en häst som talar
och en man... som avlar pudlar.
Dessa män måste brännas!
Tystnad för prinsen av Wales!
Utslaget är att den anklagade har bevisats skyldig till häxeri.
Enligt lagens strängaste straff bör du brännas till döds.
Men med hänsyn till din goda bakgrund
skall jag vara överseende.
Jag dömer dig därför till att brännas levande.
Har du någonting att tillägga?
- Ja, jag skulle vilja säga något. - Tig!
Och du, Grumbledook?
Ja!
Nu!
Fantastiskt, Baldrick. Hur det gick till förstår jag inte.
Hit in!
Era turkiska svin!
- Percy. - Förlåt.
OFFENTLIG AVRÄTTNING GENOM BRÄNNING INOMHUS VID REGN
Hörni, ni skulle inte överväga
att kanske för en dryg belöning låta oss...
Rymma?
- Genom att klä ut er till... ...tvätterskor?
- och bära ut oss i... ...tre stora tvättkorgar?
Nej, uppenbarligen inte.
Här kommer hustrun.
- Hej, Edmund. - Hej, kära du.
Du ser lustig ut.
Ja, allt mitt hår har rakats av.
Ja, det är det.
Ni har inte hört något om ett uppskov?
Nej. Alla ser verkligen fram emot det. Hejsan, pojkar.
God morgon, ers höghet.
Jag måste stanna på mitt rum, men egentligen...
Ja?
- Jag ser nog bättre därifrån. - Fantastiskt.
Nu måste jag nog gå.
Just det, din mamma bad mig ge dig den här.
Toppen! Vad är det?
En kniv? En fil? En liten hink med vatten?
- Nej, dummer, det är en docka. - Det är det ju.
Toppen, toppen. Det är precis vad vi behöver.
- Adjö, Edmund. - Adjö, kära du.
Mor?
Ja? Jaså. Hej då, kära vän.
Detta måste vara den svåraste delen av jobbet.
- Även för häxan, naturligtvis. - Naturligtvis.
Min herre, jag har en listig plan.
Stick och brinn, Baldrick!
Jag tror att jag kan uppehålla honom.
Grumbledook, er tid är inne. Önskar ni bekänna?
- Nej. - Nåväl.
Förlåt mig, förlåt. Jo, jag vill bekänna.
Bekännelse!
Jag önskar bekänna inför Gud
samt denna tämligen ringa skara,
att jag tillfälligtvis har begått fel.
Var mer detaljerad.
Jag har felat och irrat som en vilsen oxe.
- Får. - Ja... får.
Jag har åtrått min fars lösaktighet.
- Lägg på ett kol. - Jag har inte...
hedrat min nästas åsna.
- Tänd eldarna! - Jag är en häxa!
Jag också.
Fördömt!
Det här är inte ens bekvämt.
Hettan förflyttar sig så hastigt.
Ja, det är en smula varmt, inte sant?
Det känns... som om... jag brinner.
Jag vet. Jag börjar också ångra mitt val av underkläder.
Jag brinner! Jag brinner!
Jag brinner!
Ja, men ni kommer att vara nöjd med den där rocken på vintern.
Gode Gud!
Inte illa, Baldrick.
Ja, det var på håret.
Tack, Baldrick.
God morgon, älskade!
Ah, god morgon, kära du.
- God morgon, prinsessan. - God morgon.
Vad är det som pågår därute?
Farbror Harry skulle bränna Edmund levande...
Älskling?
- Allt är i sin ordning. - Det är bra.
Ljudet av hovslag i gläntan
Gott folk, lås in er son och er dotter
Akta er för det dödliga svärdet
Om ni inte vill bli kortare
Svarte Orm, Svarte Orm
Han rider en kolsvart springare
Svarte Orm, Svarte Orm
Han är synnerligen ond
Svarta, hans handskar av finaste mullvad
Svart, hans blygdkapsel av metall
Hans häst är svartare än en sork
Hans gryta är svartare än hans kittel
Svarte Orm, Svarte Orm
Med så mången listig plan
Svarte Orm, Svarte Orm
Du vämjeliga lilla man
Jag sa ju att han inte skulle ha bränt katten.